LUDOTO и MEGI разказват за вас
КНИГА ЗА ДЖУНГЛАТА
Много странни легенди са разказвани за тези джунгли в Индия...
но никоя не е по-странна от историята на едно малко момче на име Маугли.
Всичко започна една сутрин когато тишината на джунглата бе нарушена от непознати звуци.
Подобни звуци не бях чувал никога в тази част на джунглата.
Това беше човешко дете!
Ако тогава знаех колко неприятности ще си навлека...
Щях да се вслушам в гласа на разума и просто да си отида.
Някой трябваше да се погрижи за него много скоро.
Пътувало беше много дни от най-близкото човешко село...
и без майчини грижи скоро щеше да бъде свършено с него.
И тогава ми хрумна нещо.
Едно семейство вълци наскоро се бе сдобило с няколко малки.
Благодарение на майчиния инстинкт нямаше да имам никакви проблеми с вълчицата, но...
не бях сигурен, че така ще реагира и бащата Рама.
Десет пъти валяха големите дъждове
аз често се отбивах да видя как живеят вълците и Маугли.
Той беше любимец на малките.
Едва ли някога е бил по-щастлив.
И въпреки това знаех, че един ден...
той ще трябва да се върне обратно при себеподобните си.
Тогава една нощ старите вълци в глутницата се събраха при големите скали...
защото Шир Хан - тигърът...
бе дошъл в тяхната част на джунглата.
Тази вечер щеше да промени бъдещето на момчето.
Шир Хан сигурно ще иска да убие момчето, а ние ще трябва да го защитим.
Сега, всички ли са съгласни, че това трябва да се направи?
Мое е неприятното задължение да съобщя на бащата на момчето.
Рама, ела насам, моля те.
- Да, Акила? - Съветът взе решение.
Момчето не може да остане в глутницата.
- Трябва да си замине незабавно! - Да замине?
Съжалявам Рама, но няма друг начин.
Но...но той ми е като роден син.
Той има право да се ползва от защитата на глутницата.
Дори силата на цялата глутница не ще победи тигъра.
Но момчето не може да оцелее само в джунглата.
Акила, може би аз ще мога да помогна.
Ти ли, Багира? Как?
Знам едно село където живеят хора, момчето там ще бъде в безопасност.
Аз и Маугли често сме се разхождали в джунглата, и съм сигурен че ще тръгне с мен.
Така да бъде. Нямаме време за губене. Успех.
Багира.
Вече ми се спи. Няма ли да се прибираме в къщи?
Маугли, този път няма да се връщаме.
- Водя те в селото на хората. - Но защо?
Защото Шир Хан се завръща в тази част на джунглата.
И се е заклел да те убие.
Да ме убие, че защо ще прави това?
Защото мрази хората.
И няма да ти позволи да порастнеш голям...
и да станеш ловец с пушка.
Тогава просто ще му обясня че никога не бих направил такова нещо.
Глупости. Никой нищо не може да обясни на Шир Хан.
Може би е така. Но и аз не се страхувам.
- А и освен това,... - Достатъчно.
Ще прекараме ноща тук. Утрото е по-мъдро от вечерта.
Човече? Човече!
Хайде покатери се на дърното. Там горе е по безопасно.
Не искам да се връщам в селото на хората.
Хайде. Качвай се.
- Там горе? - Точно така.
Това ли ти е най-доброто катерене?
Много е дебело...
И освен това няма клони.
Хайде, сега поспи.
Утре ни чака дълго пътуване.
Искам да остана в джунглата.
И ще живееш само още един ден.
Не се страхувам, мога да се пазя сам.
С-странно, какво с-си имаме тук?
Момченц-це.
Малко момченц-це.
Махай се и ме остави сам.
Да те оставя сам в джунглата? Не мога.
Не, не. Хайде сега заспивай.
Да, моля те зас-спивай момче.
Зас-спивай.
С-спи, момченце.
Почивай в мир.
С-спи, с-спи.
Ба...Ба-гира.
О,... безмислено е да спорим сега
никакви приказки до сутринта.
Той няма да бъде тук на сутринта.
Напротив ще бъде!
Каа!
С-синузита ми.
Ти току-що направи сериозна грешка, приятелю.
С-страш-шно глупава грешка...
- Не, не Каа аз... - Глупава греш-шка.
Гледай ме като ти говоря в очите.
- Моля те, Каа! - И с двете очи ме гледай.
Току-що си подпис-са с-смъртната прис-съда.
Виж, Багира! Виж!
Багира, събуди се!
Само почакай да те увия още веднъж и ще видиш.
Виж го, има възел на опашката!
"Има възел на опашката."
Това ще затрудни подвижнос-ста ми.
Значи можеш да се пазиш сам, а?
И искаш да останеш в джунглата, нали?
Да. Искам да остана в джунглата.
За последен път ти казвам, заспивай!
Човешко същество.
Раз, два, три, четири
Задръж два, три, четири
Раз, два, три, четири
Задръж два, три, четири
Раз, два, три, четири
Парад.
О, не! Пак този "Дум патрул".
Отделение, запей!
Ний сме от патрула Дум никак не пращим от ум
Вървим от хълм на хълм от хълм на хълм
Всички във военен строй
И раз, два, три, четири
Раз, два, три, четири
В колона по един
Всичко ще обиколим
Ще потъпчем прас и дърво и храст
Всички във военен строй
Здравей. Какво правите?
Трамбоваме.
- Може ли и аз? - Разбира се.Прави това което аз правя.
Само не говори в строя. Нарушаваш устава.
Кръгом! Марш!
Не натам. Обратно.
Раз, два, три, четири
Задръж два, три, четири
Първите! На място!
Отделение, Стой!
Това означава "спри".
Отделение, наляво!
Маршировки, маршировки. Краката ме болят до смърт.
Аз пък си мисля да се прехвърля в друга група.
Тишина в строя!
Изправете задната редица.
А, така.
Готови за проверка!
Изправи си носа.
- Така ли? - Точно така.
Един непочистен мускул.
Войнико, помни че във битка хобота може да ти спаси живота.
- Грижи се за него добре. - Да, сър!
Продължаваме.
- Искам малко повече блясък върху тези бивни. - Да, сър.
Изряден външен вид.
Така получих повишението когато превозвах Махараджата.
През 88 - ма, мисля че беше?
Сега ще започне пак да разправя за Викторианския кръст.
Тогава получих Викторианския кръст...
за храброст и вярна служба.
В онези времена.
Дисциплината. Дисциплината се спазваше.
Да изградиш характер, това беше важно.
Докъде бях стигнал? А, да. Инспекцията.
Е, много добре.
Махни тая глупава усмивка, войнико. Тук е армията.
Гледай напред.
Лейтенанте, каква е тази коса?
Трябва да се окастри, не мислите ли?
А, така е по-добре.
А ти...
Ето те и теб.
Да съберем малко краката, а, синко?
Добре, татко... сър.
Така е по-добре.
А, нови попълнения?
Бих попитал, какво е станало с хобота ти?
Ей, престани!
Човешко момче! Това е заговор!
Саботаж! Аз нямам момчета в моята джунгла!
- Джунглата не е твоя! - Почакайте! Чакайте! Аз мога да обясня, Хати.
Полковник Хати. Ах, тия цивилни!!!
Да, полковник Хати.
Момчето е с мен. Водя го към селото на хората.
- Там ли ще остане? - Имаш думата на Багира.
Добре. И помнете, един слон, никога не забравя.
Как се обърна света.
Тия младите, ти се качват на главата вече?
Изправи редиците! Надясно!
Ходом, марш!
Скъпи, не забрави ли нещо?
Глупости, Уинфра, момичето ми. Слоновете никога не забравят.
Да, но ти току-що забрави нашия син.
Син?
Син! О, да, да!
Кръгом! Марш!
Когато порастна, ще стана полковник като моя татко...
- Да бях ти казвал веднъж, но съм ти казвал поне хиляда пъти да не...
Татко! Внимавай!
А бе татко, ти забрави да кажеш "стой".
А, разправят че слоновете не забравяли.
Не е смешно.
Да се махаме от тук, докато нещо друго не ти се е случило.
Багира! Къде отиваме?
Ти се връщаш в селото на хората, веднага.
- Не, не отивам там. - Напротив, отиваш!
Оставам тук!
Отиваш, дори ако се наложи да те дърпам стъпка по стъпка.
- Пусни се... - Ти ме пусни!
Чашата преля.
Омръзна ми това момче!
Отсега нататък оставаш сам, абсолютно!
Не се тревожи за мен.
Глупаво момче.
Какво имаме тук?
Едно смешно, малко...
Махай се!
Господи, виждал съм всичко в тези гори.
А, това какво ли ще да е, това красиво нещо.
- Остави ме намира.
Доста големи думи за малчуган.
Аз съм достатъчно голям.
Жалко. Дете, ти се нуждаеш от помощ.
И старият Балу ще те научи да се биеш като мечка.
Ето, сега ще ти покажа.
Така, отпусни се, истински. И сега направи вълнички.
А така. Мърдай! Това е!
Сега един силен мечешки рев. Уплаши ме.
О, момче.
Говоря, за силен и страшен мечешки рев.
Той е в беда! Не биваше да го оставям сам.
- Силно. Да идва от пръстите на краката ти. - Как беше?
- Хайде сега, удари ме момче. - О, не! Това е Балу.
Този безобиден, глупав безделник.
Хайде, хайде, не виждам движение.
Продължавай...
Точно така, хайде още малко.
Той е страхотен.
Добър учител си! Впечатлен съм!
- Благодаря, Багира. - Я, кажи...
като цапардосаш така ученика си как очакваш да запомни материала? А?
Аз...не исках... да го перна толкова силно.
Не ме боли. Добре съм.
И съм доста по-силен отколкото някои хора смятат.
Помни ми думата.
Хайде още веднъж. Движи се в кръг или ще те цапна отново.
Добре се движиш.
Хей, право в целта.
Не, не гъделичкаш ме.
Не, не това е забранено в джунглата.
Не ме гъделичкай. Не издържам.
- Помощ, Багира! - От това има нужда той, някой да му обръща внимание.
- Предаваш ли се, Балу? - Предавам се, казах ти.
Предавам се!
Знаеш ли какво момче, ти си страшен. Как да ти викам?
Маугли. И той отива в селото, веднага.
При хората? Но, те ще го развалят. Ще го направят човек.
Балу, искам да остана тук при теб.
Точно така ще стане.
И как мислиш че ще оцелее?
"Как мислиш че ще..." Как така, "как мислиш че ще..."
Ще го науча на всичко. На всичко, което знам.
Е, това няма да отнеме много време.
Виж, няма нищо страшно.
Просто помни...
Най-нужните потребности грижи се да получиш ти
Забрави проблеми и беди
Най-нужните потребности от природата са ценности
Подай ръка и ще ги имаш ти
Където да ида, където да спра
Навсякъде аз съм като удома
Пчелите трудят се цял ден за да направят мед за мен
Под всеки камък голям
е пълно с мравки, които аз ям
Защо не опиташ и ти?
Ядеш мравки?
Помни ми думата. Ще ти хареса гъдела по езика.
Маугли, внимавай!
- Най-нужните потребности ще имаш ти - Кога?
Ще имаш ти
Най-нужните потребности грижи се да получиш ти
Забрави проблеми и беди
Най-нужните потребности
За мечката са ценности
Такъв е нашият щастлив живот
Набери малко кактус
И диви круши яж ти
Но бодлив щом уцелиш Друг път се пази
Не гълтай круши без кактуси ти Гърлото съхне и много боли
Следвай тези инструкции точни
Но не гълтай кактус ако крушите са сочни
- Ясно ли е, малък Му? - За брането да, Балу.
Кактуси.
Какви глупости.
Хайде, Беги влез в ритъм.
- Най-нужните потребности ще имаш ти - Ще имам аз!
Ще имаш ти
Какво ще кажеш, както си там да ми почешеш лявото рамо, а?
Още по-надолу. Точно там. Чудесно.
Това е великолепно.
Я, сега едно дърво за по-стабилно почесване.
Много си смешен, Балу.
Точно така.
Колко гот.
Още малко...
Ох, леле, това се казва кеф.
Така че, се опитай да се отпуснеш.
Охлади се.
И добре ти почини си.
Защото помни, малкия.
Ако си като тази пчеличка...
ще се преработиш.
И не прекарвай времето си...
в търсене на нещо което искаш,но не можеш да получиш.
Ще откриеш, че можеш и без него не спирай, продължавай смело
Не се притеснявай, върви
Най-нужните потребности идват сами
Отказвам се. Дано да е за добро.
Маугли, защо не попееш и ти малко?
Най-нужните потребности грижи се да получиш ти
- Забрави проблеми и беди - Да, човече.
Най-нужните потребности
За мечката са ценности
Такъв е нашият щастлив живот
- Да! - Такъв е нашият щастлив живот
Да, човече!
Красиво! Ето това е истинската хармония в джунглата.
- Харесва ми да съм мечка. - Така е моето момче.
От теб ще излезе превъзходна мечка. Даже, пееш като мечка.
Хей, Маугли би ли махнал тази нахална муха...
от носа на татко Мечок?
Ти като махаш муха не се шегу...
Какво правиш тук, ти, плосконосо, теснооко същество!
Хей! Пуснете ме!
Махнете си ръцете от приятеля ми!
Ела си го вземи, смелчако!
- Не, смелчако. Дебелако!
Тлъстак дебел!
Добре, сами си го изпросихте...
Човек зад борда.
Върнете ми момчето!
Ето го, хващай!
Свестете го, дайте течности.
Най-нужните потребности.
Защо не опиташ отново, и ще...
- Осигурихме му най-нужните потребности.
Само да ви хвана и ще си направя гердан от опашките ви...
Хвани го! Идва!
Балу! Хвани ме!
- Балу! - Назад! По-бързо! По-бързо!
Мечка се търкаля без глава остава!
Балу! Помогни ми! Балу, отнасят ме!
Багира!
Е, случи се.
Малко по-късно отколкото очаквах, но се случи.
Багира!
Чу ме значи, а?
Маугли. Маугли!
Какво се случи? Къде е той?
Те ме нападнаха. Бяха хиляди.
Удрях с лявата. После с дясната. И...
За последен път те питам, какво стана с Маугли?
Както ти казах, тъпите маймуни го отнесоха.
При руините ли? Не ми се мисли, какво може да стане като се срещне с краля им.
- Хванахме го, крал Луи! - Ето го. Хванахме го.
Значи ти си човешкото същество. ЛУДОТО.
Не съм толкова луд, колкото вас. Пуснете ме долу!
Няма да ти се размине!
Спокойно, момче. Разпусни малко.
Дай, да се ръкуваме, братовчеде.
За какво съм ви, аз?
Къде са ми кралските маниери... Хапни един банан...
Искал си да останеш в джунглата, а?
Да така е, искам.
Много добре. И стария крал Луи...
Това съм аз... може да го уреди.
Хапни два банана.
- И ще сключим сделката? - Да, сър.
Готов съм... на всичко за да остана в джунглата.
Добре, тогава.
Ще ти го обясня по-простичко.
Аз съм краля на джунглата тук Много важен човек
Достигнах върха и трябва да спра
Това ме тревожи сега
Искам да бъда човек като теб и да живея в града
Искам да стана модерен и шик Писна ми тук да стоя
Искам да съм като теб
Да ходя като теб Да говоря като теб, така
Ще видиш сега
Маймун като мен
Също може да бъде човек
Какво?
Страшен си братовчеде Луи, направо си връх.
А ето и твоята част от сделката, братовчеде.
Издай ми тайната на хората, за огъня.
Но, аз незнам как се прави огън.
Недей ме будалка човече Сключихме сделка сега
Аз мечтая огън да правя
И ще постигна това
Издай ми таз тайна момченце Кажи я тук пред нас
Огъня искам аз да запаля
Да станем съвсем като вас
Огъня! За това е била работата.
Ще го разкъсам, ще го блъскам, ще го ритам.
Ще го ритам...,ще го ритъм...
Ах, какъв ритъм.
Би ли престанал с тези глупости?
Ще ни трябват мозъци, а не юмруци.
Помни ми думата, ще имаш и двете.
- Би ли ме послушал? - Да.
Сега, докато ти им отвличаш вниманието...
Аз ще спася Маугли. Схващаш ли?
Готов съм. Давай да вървим.
Не сега, бе!
Ей!
Побъркваш ме, бейби.
Ти Искам да съм като теб
Да ходя като теб Да говоря като теб, така
Ще видиш сега
Някой като мен
Може да бъде някой като мен
Вземи ме вкъщи, татко!
Може да бъде някой като теб
- Още веднъж! - Може да бъде
Някой като мен
Това е Балу, мечокът!
Да, той е! Да го разкараме.
Балу, това си ти!
Ей на това, викам аз голяма веселба.
Невероятно, Балу...
очевидно Маугли притежава таланта на хората да си навличат неприятности.
А твоето влияние не беше точно...
По-тихо. Ще събудиш малкото приятелче.
Той преживя велик ден.
Истинска гонитба.
Не е лесно да го уча да бъде като мен.
Великото ти представление
в съдружие с тези непоносими празноглави маймуни.
Надявам се Маугли да е научил нещо полезно от приключенията с теб.
Това е моето момче.
Глупости.
Балу.
Ела тук, искам да ти кажа две, три думи.
Две, три думи? Знам, че ще говориш цяла нощ.
Добре, какво има, Багира?
Балу...
момчето трябва да отиде в селото при хората.
Джунглата не е място за него.
Аз съм израснал в джунглата. Я ме виж само.
Така е, я се погледни.
Виж си окото.
Да. Красиво е, нали?
Честно казано, теб всеки те смята за откачалник.
Е, и ти в момента не си цвете за мирисане.
Балу, ти неможеш да приемеш Маугли като собствен син.
Защо не?
К-как да ти кажа? Балу...
птиците се женят за птици, нали?
Ти нали не би се оженил за пантера?
Незнам.
Досега пантера не ми е правила предложение.
Балу, трябва да гледаш сериозно на нещата.
Престани да се тревожиш, Беги, престани.
Ще се погрижа за него.
Както се погрижи днес, когато маймуните го отвлякоха, а?
- Неможе ли човек да направи една грешка? - Не и в джунглата.
И още нещо.
Рано или късно Маугли ще срещне Шир Хан.
Тигърът? Той пък какво има против детето?
Той ужасно мрази хората. Знаеш това.
Защото човекът с пушка често стреля.
Но малкият Маугли е далеч от тези неща.
Шир Хан няма да го чака да порастне.
Ще го вземе сега когато е млад и безпомощен.
- Просто с едно замахване... - Не.
А какво да правим ние?
- Това което е най-добро за момчето. - Помни ми думата.
Кажи го само и ще го направя.
Добре. Тогава накарай Маугли да отиде при хората.
Ти превъртял ли си? Аз му обещах...
да остане тук в джунглата с мен.
Точно там е работата. Щом е с теб
той е в опасност. Значи зависи от теб.
- Защо от мен? - Защото не ме слушаш.
Обичам го това дете.
Сякаш е мое собствено.
Тогава помисли какво е добре за Маугли, а не за теб.
Неможе ли поне да почакаме до сутринта.
Вече е сутрин, Балу.
Хайде.
О, момче.
Маугли. Маугли.
Хайде време е за ставане.
Здравей, Балу.
Хайде, махни бързо съня от очите си.
Чака ни дълъг път.
Иха. Колко е весело с теб.
Да. Така е...
Хайде да хващаме пътеката.
Ще се видим пак, Багира.
Довиждане, Багира.
Ние с Балу, ще правим това онова.
Сбогом момче. И успех.
Хайде Балу. Трябват ни само...
Най-нужните потребности.
Грижи се да получиш ти.
Забрави проблеми и беди.
Най-нужните потребности.
За мечката са ценности.
Такъв е нашият щастлив живот.
Ще живея в джунглата
Цял живот. Да човече.
Харесва ми да съм мечка.
- Къде отиваме, Балу? - Ами, ...
На едно ново място...
Не ме е грижа щом съм с теб.
Маугли, виж, приятелю...
трябва да ти кажа нещо.
Какво е то?
Как точна го каза, Беги? А...
А, Маугли?
Ти нали не би се оженил за пантера, а?
Дори не разбирам, за какво говориш.
Маугли, не разбираш ли че ти си човек?
Вече не. Аз съм мечка, като теб.
Не, слушай приятелче, чуй ме.
- Хайде, Балу. - Хайде спри, Маугли.
Стой мирно. Искам да ти кажа нещо.
Изслушай ме.
- Какво има, татко Мечо? - Виж, Маугли...
цяла сутрин се опитвам да ти кажа,
че трябва да те заведа в селото на хората.
- В селото! - Виж, хлапе...
- чакай да ти обясня... - Но, ти каза, че сме приятели.
- Повярвай ми... - Ти си същият като Багира!
Чакай малко. Това е прекалено.
Ей, Маугли, къде отиваш?
Чакай малко! Стой!
Чакай!
Чакай! Послушай стария Балу.
Маугли, Маугли!
Маугли!
- Маугли, Маугли! - Сега пък какво се случи?
Няма да повярваш, Багира...
използвах същите думи, които ти ми каза, и той избяга.
Не стой така.
Да се разделим. И да го намерим.
Ако нещо лошо му се случи...
Няма да си простя.
Трябва да го намеря. Маугли!
Маугли.
Раз, два, три, четири
Задръж, два, три
Какъв дяволски късмет.
Прекъснат съм от този смешен полковник Хати.
Отделение, запей!
Маршируваме добре
Без значение къде
Щом се храст подвие то това сме ние
Раз, два, три, четири
Всички във военен строй
Патрула на джунглата.
Ний сме от патрула Дум
На парад сме ний сега
Но в дупка с вода аз снага ще потопя
Раз, два, три, четири
За почивка в сянката
Спрете! Чакайте малко.
Стой!
Кой каза "стой"? Аз давам командите тук.
- Кой беше? Да си каже! - Аз бях полковник.
Какво си мислиш, че можеш да ми отнемаш командването, ли?
- Това е против устава. - Съжалявам, полковник...
- но се нуждая от вашата помощ. - Абсолютно невъзможно.
- Ние в момента патрулираме. - Но, това е спешно, полковник.
- Трябва да намерим момчето. - Момче? Какво момче?
- Колко интересно. - Това което водех в селото.
Добре. Там му е мястото.
Сега, сър, ако не възразявате...
ще си продължим патрулирането.
Не, не, ти не разбираш, Хати.
Той се загуби. Избяга.
Възхитително.
Решението си е негово, нали?
Но, Шир Хан, тигърът...
ако го намери ще го убие.
Шир Хан, глупости.
Шир Хан е далеч от тук.
Съжалявам, Багира.
Но, такава е съдбата на войника.
Това вече е прекалено.
Почакай малко, стар, надут, чувал със заповеди.
Уинфра! Какво правиш извън строя?
Няма значение.
Какво би направил ти, ако нашето момче се изгуби в джунглата?
Нашият син? Ами...
Въпросът с това момче е напълно различен.
Различен, напълно.
Това малко момче не е по-различно от нашия син.
Сега, или ти ще помогнеш или аз поемам командването.
Какво! Жена да командва отряда?
Невъзможно до недопустимост.
Татко? Момчето и аз сме приятели.
Някой ще го нарани, ако не го намерим.
Моля те, тате? Сър? Моля те?
Не се тревожи синко.
Татко ти имаше готов план през цялото време.
Как ли не.
Отделение, на-ля-во!
Доброволците за специална мисия...
една крачка назад.
Това исках да видя. Всички посветени на дълга.
Така, вие доброволци ще търсите момчето.
Благодаря, полковник. Но няма време за губене.
Да, да. Сега, тръбач.
Когато видиш момчето свириш с тромпета си...
- три пъти. - Да, сър.
Не сега, войнико.
Съжалявам, сър.
Лейтенанте, основната ни стратегия, ще бъде елементът на изненадата.
Взимаш един отряд...
и покривате десния фланг.
А аз ще бъда с другия отряд и ще покривам левия фланг.
Ясно. Отделение...
ходом марш!
Елементът на изненада?
Ясно.
А сега, към моята среща с момчето.
Каа, ти ли си!
Разбира с-се, момченц-це.
Толкова с-се радвам да те видя отново.
Махай се. Остави ме.
Нека първо да те погледна.
Не ис-скаш, аз да те гледам?
Тогава ти ме погледни.
Няма да стане. Знам какво се опитваш да правиш.
Така ли? З-значи, ...
- не ми вярваш. - Не.
Тогава не мога с-с нищо да помогна.
Ти искаш да ми помогнеш?
Раз-збира с-се.
Мога да с-се погрижа никога да не напус-снеш таз-зи джунгла.
Как ще направиш това?
Имам с-си моите
тънки начини.
Но, първо трябва да ми повярваш.
Вече не вярвам на никого.
Не те виня.
Аз-з не с-съм като твоите
с-студени, фалшиви приятели.
На мен можеш-ш да с-се довериш.
Довери ми с-се
С-само на мен
З-затвори очи
И с-се довери
Задръж малко, моля те.
Непробудно ти зас-спи
Приятелят над теб ще бди
Плувай в с-сребърна мъгла
С-спи в покой и тишина
Бавно и с-сигурно твоите с-сетива
Отказват с-съпротива
С-съжаляваш ли?
Съжалявам.
Довери ми с-се
С-само на мен
З-затвори очи
И с-се довери
С-сега пък какво?
Веднага с-слизам.
Да? Да? Кой е?
Аз съм, Шир Хан.
Бих искал да поговорим, ако нямаш нищо против.
Шир Хан.
Каква из-зненада.
Да, нали?
Просто минавах, и извинявай ако съм прекъснал нещо.
Не , не няма нищо.
Мислих, че се забавляваш с някого там горе по извивките си.
А, извивките? Не, не, никого, не.
Прос-сто с-се навивах з-за с-следобеден с-сън.
Но, пееше на някого? На кого, Каа?
На кого? Не.
Прос-сто с-си пеех с-сам на с-себе с-си
- Наистина! - Виж...
имам проблем с-със-с с-синозита.
- Колко жалко. - Прос-сто нямаш предс-става
колко ужас-сно е.
Не мога да ям, не мога да с-спя.
Затова с-си пея, за с-самоприс-спиване.
Нали знаеш, с-самохипноза.
Нека ти покажа как действа.
Повярвай ми
Защо да се занимаваме с това, нямам време за глупости.
Друг път, може би?
Може би. Но в момента търся едно момче.
Момче? Какво момче?
Това, което се е загубило.
Къде мислиш, че би могло да бъде?
- Претърси ме. - Отлична идея.
Сигурен съм, че нямаш нищо против да ми покажеш извивките си.
Разбира се, че не.
Нищо тук.
И с-също нищо тук.
С-синузита ми.
Така ли.
Ами средата?
Средата?
А, средата.
Абсолютно нищо по средата.
Така?
Добре, ако случайно видиш момчето...
първо информираш мен, ясно?
С-схванах с-същнос-ста. Честен кръст, да пукна.
Така да бъде.
А аз ще продължа търсенето на малкото безпомощно момченце.
Кого с-си мис-сли, че заблуждава тоя?
"Малкото безпомощно момченце."
Тръпки ме побиват от ужас-с.
Ис-скал горкото безпомощно момченце.
Да.
Горкото безпомощно момченце.
Ти ме излъга, Каа.
Каза, че мога да ти вярвам.
Така е, както ти каза.
Не можеш да вярваш на никого.
Ако изпус-сна това малкото и с-сега
ще с-стане много къс-сно пос-сле.
Потроших с-си кокалите.
Хей, Флапс, к'во ша пра'им?
Незнам. Ти к'во искаш да пра'им?
Хрумна ми! Нека полетим над тази част от джунглата,
където има действие и танци. Съгласни?
О, тия неща отдавна са умрели.
Иска ти се да бяха мъртви, а?
Много смешно.
И така, к'во ша пра'им?
Незнам. Ти к'во искаш да пра'им?
Виж, Флапс, първо казваш "К'во ша пра'им?"
После казваш "К'во искаш да пра'им?"
Аз казвам "К'во ша пра'им?" Ти казваш "К'во искаш да пра'им?"
"К'во ша пра'им?", "К'во искаш да пра'им?" ...Нека да направим нещо!
Добре. К'во искаш да пра'им?
О, стига. Пак започваш същите реплики.
Хрумна ми. Този път наистина ми хрумна.
И к'во ти хрумна? К'во ша пра'им?
Почакайте момчета. Вижте какво идва към нас.
Това пък какво е?
Едно побъркано същество.
Да, да тръгне само из тези места.
- Е, к'во ша пра'им? - Незнам.
Не започвай пак с това!
Хайде момчета. Нека се позабавляваме с малкия приятел...
с този будала.
Виж, краката му са дълги, като на щъркел.
Да, само че има повече пръсти.
Давайте. Смайте се. Хич не ми пука.
- Какво му става? - Мисля, че прекалихме.
Просто се забавлявахме, това е всичко.
Я го вижте, горкият.
Сякаш се е разминал с късмета си.
Иначе нямаше да дойде в нашия квартал.
Хей, момче, почакай.
- Просто ме оставете намира. - Какво се е случило?
Хайде, изглеждаш така сякаш нямаш никакви приятели на света.
- Нямам. - Нямаш ли си майка, баща?
Не. Никой не ме иска тук.
Да, знаем как се чувстваш.
И нас никой не ни иска.
Малко сме проскубани, но имаме сърца.
И чувства, също.
И за да го докажем ще те приемем в нашата малка група.
Дете, искаме да те направим почетен член.
Благодаря, но... по-добре да съм сам.
Ей, виж сега.
Всички трябва да имат приятели.
Ей, момчета ние негови приятели ли сме?
Ние сме приятели
Твои приятели до горчивия край
До горчивия край
Когато си сам
Кой идва при теб
Да те спаси - Усмихни се.
Когато си сразен
И когато си сам навън
Кой ще те открие - Хайде, хлапе, трябва ни тенор.
Приятелите за това са
Който винаги е готов да подаде
Приятелска ръка
Tой ти е приятел
И когато се изгубиш и имаш нужда
Кой пътя ще ти покаже
Приятели на всички сме изпаднали в беда
Всички животни обичаме ние
Ти си, хлапе.
Обичаме ние
Ще видиш, че сме приятели ние
- Приятели сме в нужда
- Приятели при нужда
- Приятели в смърта
- По-полека, дами. - Ще те съхраним
- Леко, леко - В джунглата
Завинаги
Приятелите за това са
Браво, браво.
Изключително представление.
Благодаря ви, че задържахте моята жертва.
Няма защо, ваша Светлост.
Да се разкараме оттук.
Направи място! Бягай!
Бягай, приятелю бягай.
Да бягам? Защо да бягам?
Защо да бягаш?
Възможно ли е, да незнаеш кой съм аз?
Зная кой си ти. Ти си Шир Хан.
Съвсем точно. Тогава трябва и да знаеш...
че всички бягат от Шир Хан.
Ти не ме плашиш. Мен от никой не ме е страх.
Смел си, въпреки че си малък.
А, смелоста заслужава порция спортно щастие.
Сега, ще си затворя очите и ще броя до десет.
Ще направим преследването по-интересно...
за мен.
Едно, две...
три...
четири...
Изчерпва ми се търпението.
Пет, шест, седем, осем, девет, десет!
Бягай, Маугли, бягай!
Дебел глупак, пусни ме.
Спокойно.Леко... Х-хванал съм те.
По-бавно. Бавно!Спокойно сега.
Внимавай, момче.
Хванал го е за опашката
и добре го държи.
Ето ти, грубиян такъв.
Давай момче, давай!
Балу! Помогни ми!
Някой да направи нещо за това дете.
Хайде момчета.
В безопасност е.
Пусни го вече, Балу.
Ти шегуваш ли се? На другия край има зъби.
Ще те убия, за това.
Пуснете ме! Балу се нуждае от помощ!
Огън! Само хората не ги е страх от огън.
Ти вземи огъня. А за нас останалото.
- Атака! - Зареждай и огън.
Не се месете, пилешки мозъци.
Пропусна ме. Не успя.
- Да! - Разкъсайте му мустаците.
Вижте го какво е котенце.
Погледни отзад, шампионе.
Отървахме се, а?
Ще си помисли, преди пак да дойде.
Е, хайде да поздравим нашият приятел.
Почакайте, момчета.
Момента не е подходящ. Вижте.
Балу?
Балу, стани. Моля те, стани.
Маугли, опитай се да разбереш.
Багира, какво му е?
Никой не беше толкова смел, като Балу.
Не...искаш да кажеш, че...
О, не. Балу.
Хайде. Недей.
Знам как се чувстваш.
Но трябва да запомниш, Маугли...
че най-много е обичал този...
който е отдал живота си за приятел.
Много велики дела се помнят в тази джунгла...
но едно име, ще стои над всички други...
на нашия приятел, Балу, мечокът.
- Разчуства ме, тоя. - Споменът за жертвата...
и смелостта на Балу...
завинаги ще останат в нашите сърца.
- Красиво. - Това място, където Балу...
падна в бой, винаги ще бъде свято в джунглата
защото, мечката е едно от най-достойните същества
на природата.
Да можеше, мама да чуе това.
Най-добре да си тръгваме, сега.
Хайде, момче.
Хей, не спирай сега, Беги. Добре вървеше!
Давай, има още много да се каже.
Ах, ти голям, дебел
безобразен мошеник.
Дойде ми до гуша...
Балу! Ти си добре!
Аз, ли? Разбира се.
Никога не съм бил по-добре.
Не трябваше да ни тревожиш.
Просто се забавлявах.
Добре се справих.
Но, беше твърде лесно за мен.
Добрият стар татко Мечо.
Ще бъде доста тъпо без малкият, тук, нали?
Да. И к'во ша пра'им сега?
Незнам. Не започвай пак с това!
Хей, Беги, жалко че пропусна битката.
Не видя как му, усуках раетата на оня оранжев котарак.
Бум, бум точно в целта!
Знаеш ли? С теб сме страшни партньори.
Помни ми думата.
Да, сър.
И нищо, и никога, на този свят няма да ни раздели.
Моят дом
- Виж. Какво е това? - Това е селото на хората.
Не, имам впредвид това.
Забрави за тия. Носят само ядове.
Почакай малко. Никога не съм виждал нещо подобно.
Е, сега видя. Хайде, да си тръгваме.
Сега ще се върна. Само да видя по-добре.
- Маугли, чакай. - Хайде, Балу.
Остави го да погледне.
Татко е на лов в гората
Мама готви у дома
Аз пък ходя за вода
Още малка съм сега
Докато порастна
Трябва да нося аз вода
До деня когато порастна
Някой ден красив съпруг ще имам
Аз ще имам дъщеря
И нея ще изпращам за да носи тя вода
Аз ще готвя у дома
И нея ще изпращам за да носи тя вода
Аз ще готвя у дома
Направи го нарочно.
Очевидно.
Маугли, върни се. Върни се!
Продължавай! Продължавай!
Омота го.
Недей да страдаш, Балу.
Момчето не можа да устои. Така трябваше да стане.
Маугли е там, където му е мястото.
Да...
Май си прав.
Но, все си мисля, че от него щеше да стане страхотна мечка.
Е, Беги, приятелю
Да се връщаме, там където на нас ни е мястото
и да влезем в ритъм.
Най-нужните потребности
Единствено са ценности
Забрави проблеми и беди
Най-нужните потребности
От природата са ценности
Такъв е нашият щастлив живот
LUDOTO и MEGI разказаха за вас